От културен трансфер към социокултурна трансформация: Часовниците и усещането за времето в България - Либератос, Андреас (ГСУ-ИФ, 2013)
Изобретяването на механичния часовник е едно от най-значимите технологични постижения, които довеждат до европейската световна хегемония. Като се започне от часовниковите кули, които постепенно се превръщат в неотменим елемент от пейзажа и звуковата среда на балканските градове през XVII и XVIII в., и се стигне до кулминацията на масовия внос на джобни или ръчни часовници от Централна Европа в началото на XX в., пренасянето на новата технология в югоизточната периферия на Европа не само променя системата за измерване на времето, но е свързано и със съпътстващите я важни културни промени във възприемането на времето, най-вече с прехода от подчинение на времето към дисциплина на времето. Като се фокусира върху днешна България и използва предимно български източници, статията предлага преглед на гореспоменатия процес, разглежда произтичащите от него теоретични и методологични въпроси и очертава подход към изследването на този конкретен случай на културен трансфер.